Översättare: ExtremePunkie, Synkare: Linqz Synkad till DiAMOND av: M
Jag har seglat världen runt och sett dess under.
Från Dardanellerna till bergen i Peru.
Men ingen plats är som London.
Nej, ingen plats är som London.
Ni är ung. Livet har varit gott mot er.
Ni lär er snart.
Det finns en plats häri världen likt ett stort svart hål.
Världens alla kräk har det till gemål.
Moralen är lägre än hos en slingrig ål. Och det går under namnet London.
Vid hålets kant sitter de förmögna få. Driver med alla de äckliga små-
-och gör skönhet till smuts och svineri. Även jag har sett världens under.
Människans grymhet är storslagen likt Peru.
Men ingen plats är som London!
Är allt väl, Mr. Todd?
Ha överseende, Anthony. Mitt sinne är tyngt.
Dessa bekanta gator döljer skuggor.
Skuggor?
Vålnader.
Här fanns förut en barberare med fru och hon var underbar.
En dum barberare med fru, hon var hans mening och hans liv-
-hon var den vackraste och ärbar var hon med.
Och han var...
...naiv.
En annan man fanns där, vars kärlek också börjat gro.
En man av lag och utav tro, som med lagens långa klo-
-förde barberar´n från sitt hem. Sen fanns bara väntan kvar för dem.
Och falla skulle hon. Så mjuk. Så ung. Så vilse.
Ack så underbar.
Och frun, sir... dukade hon under?
Det hände för väldigt länge sen.
Här minns nog ingen dem.
Jag vill tacka er, Anthony.
Om ni inte sett mig hade jag fortfarande varit vilse till havs.
- Kommer vi att ses igen? - Om ni så önskar så finns jag...
...vid Fleet Street.
Tills dess, min vän.
Det finns en plats häri världen likt ett stort svart hål.
Det är fullt av själar, svarta som kol. Världens alla kräk har det till gemål...
En kund! Vänta! Varför brådska, varför skynda?
Jag blev rädd där en sekund. Kan ni stanna nån minut? Sätt er ner, sitt.
Jag har inte sett nån kund på veckor. Kom ni för att äta paj, sir?
Ni får förlåta om jag verkar lite svag. Man kunde tro att pesten härjar här-
-så som man undviker min affär. Åh nej, du!
Ni ska veta att jag bjuder till, sir. Men ingen vill ens känna dess odör.
Varsågod sir. Vill ni även ha en öl?
Men jag kan förstå dem. Detta är nog de värsta pajerna i London.
Jag vet varför ingen vill ha dem. Jag borde, jag gör dem.
Men goda? Nej, de värsta pajerna i London och då är man ändå snäll ju.
De värsta i London Om ni vågar, smaka nu.
Är det inte vidrigt? Det måste ni tillstå.
Det är bara pajskal. Här, drick det här då.
De värsta pajer i London.
Inte konstigt när köttet är så dyrt. Vad det är, om man ens får något alls.
Trodde aldrig att så skulle bli, svårt att finna stackars djur på gatan vår.
Mrs. Mooney har en pajshop. Gör affärer, men något konstigt har jag märkt.
Alla katter har försvunnit obemärkt.
Det må jag säga, driftig inte skraj. Hon stoppar katter i sin paj.
Här går det inte an. Bara tanken får mig att illa må.
Och kissarna är svåra att få tag på.
Tiderna är hårda. Hårdare än de värsta pajerna i London.
Bara späck och inget mer, är det inte vidrigt?
Så flottig och grynig, ser ut som den multnat.
Och smakar, ja inget...
En kvinna ensam, utan nån hjälp och med de värsta pajerna i London.
Åh sir, tiderna är hårda. Tiderna är hårda.
Tro mig raring, det behövs mer än öl för att skölja bort smaken.
Följ med så ska ni få en god gin istället.
Är det inte hemtrevligt? Tapeten var ett riktigt kap.
Den var bara lite skadad efter branden. Varsågod, sätt er. Vila era ben.
Har ni inte ett rum på övervåningen? Varför hyr ni inte ut det?
Däruppe? Nej, ingen vill gå nära det.
Folk tror att det är hemsökt.
Hemsökt?
Vem vet, de har kanske rätt?
För länge sen hände något däruppe. Något mycket otrevligt.
Här fanns förut en barberare med fru, och han var underbar.
En äkta konstnär med sin kniv, men han sändes bort för resten av sitt liv.
Och han var underbar...
Barker hette han - Benjamin Barker.
-Vad var hans brott? -Dåraktighet.
En fru han hade, en söt liten en, en enfaldig liten en.
Trodde månen kunde fångas med ett rep. Stackars liten, stackars liten.
Där fanns en domare som henne ville ha. En blomma han sände varenda dag.
Men tror ni att hon sa ja?
Satt där och grät varje dag. Den stackars dåren.
Men det skulle snart bli värre. Stackars liten.
Hon blev kallad utav en kyrkans man. Den stackarn, den stackarn.
Han säger att domarn förkrossad är över hennes bistra misär.
Hon måste genast komma till huset där. Den stackarn, den stackarn.
Men när hon går in, festar de iklädda mask.
Ingen där hon känner igen, hon lider och dricker ur drinken sin.
Hon tror domaren ångrat sig har. Var är domare Turpin, frågar hon sig.
Nog var han där minsann. Men inte så ångerfull alls.
Hon hade inte mycket att sätta emot, och alla lustigt tyckte det var.
De trodde alla att hon var tokig så, de stod alla och skrattade högt.
Stackars krake, stackars kvinna.
Nej!
Hade ingen förbarmande över henne?
Så det är ni - Benjamin Barker.
Var är Lucy? Var är min fru?
Hon förgiftade sig själv.
Hon köpte arsenik från apotekaren på hörnet.
Jag försökte stoppa henne, men hon vägrade lyssna.
Och han har din dotter.
Domare Turpin?
Han tog henne till sin egen.
I femton år har jag genomlevt helvetet under falska premisser.
I femton år har jag drömt om att få återvända till min fru och dotter.
Åren har inte varit särskilt milda mot er Mr. Barker.
Nej, inte Barker. Den mannen är död.
Namnet är Todd. Sweeney Todd.
Och han ska få sin hämnd.
Kom in. Det är inget att vara rädd för.
När de kom för flickan gömde jag dem. Jag kunde ha sålt dem, men lät bli.
Handtagen är i silver, inte sant?
Silver, ja...
Möt mina vänner. Se hur de blänker.
Se denna skina, se den le i ljusets sken.
Min vän, min trogne vän.
Vän, tala till mig. Viska mig ord.
Jag vet, jag vet. Ni har hållits utom synhåll alla dessa år.
Likt mig, min vän. Men jag har kommit hem.
För att finna er vänta. Hemma, åter tillsammans.
Vi ska skapa stordåd. Inte sant?
-Du där, min vän, -Även jag är er vän, Mr. Todd.
-Låt mig dig hålla. -Om ni bara visste, Mr. Todd.
-Nu, med en suck. -Åh, Mr. Todd.
Min hand värmer er.
- Min vän. -Ni har kommit hem.
-Min slipade vän. -Jag har alltid brytt mig om er.
-Vila nu, vänner. -Frukta ej, Mr. Todd.
-Snart ska ni vecklas ut. -Ni kan bo här, Mr. Todd.
Snart ska ni känna en prakt ni aldrig ens har drömt om.
-Den ska bli er. -Mina lyckans vänner.
-Även jag är er vän. -Tills nu har ni fått skina.
-De glimmar underbart. -Men i enbart silver.
-Silver är gott nog, Mr. Todd. -Vänner. Ni ska droppa rubiner.
Snart ska ni droppa ädla rubiner...
Lämna mig...
Äntligen är min arm hel igen.
Grönfink och hämplingar, näktergal och koltrast.
Varför sjunger ni?
Hur kan ni kvittra glatt i buren utan att få flyga fritt, ja hur?
Där ute väntar himlen så lockande, så lockande just utanför er bur.
Hur kan ni sitta där, och se på regnet här.
Förargad över stjärnors glans.
Varför sjunger ni alls? Hur kan ni sjunga någonting?
Min bur har många rum, mörka de är. Inget sjunger här, inte ens lärkan min.
Lärkor gör det aldrig, inte när fångna de är.
Lär mig bli anpassad här.
Grönfink och hämplingar, näktergal och koltrast.
Lär mig sjunga. Om jag inte flyga får, så låt mig då sjunga.
Allmosor, allmosor.
Till en eländig kvinna på en eländig och kylig morgon.
-Tack så mycket, sir. -Kan ni säga mig vems hus det här är?
-Det där är domare Turpins hus. -Och kvinnan som bor där?
Det är Johanna, flickan han har hand om.
Håller henne säker och inlåst.
Så inkräkta inte där, annars kan du vänta dig ordentligt med prygel.
Du, eller vilken annan man som har sattyg i sinnet.
Allmosor till en eländig kvinna...
Jag känner dig, Johanna. Jag känner dig.
Jag trodde nästan att jag vaknat, glad över att bara ha drömt dig.
Men jag hade fel, Johanna. Jag ska få dig, Johanna.
Jag ska ta dig...
Kom in pojk.
-Så ni letade efter Hyde Park? -Ja, men jag går bara vilse hela tiden.
Sätt er ner.
Det är pinsamt att en sjöman inte lyckas finna sin väg, men så är det.
En sjöman, minsann?
Ja, sir. På Bountiful från Plymouth.
En sjöman måste ha vana av världen.
Han måste ha erfarenhet av världen. Skulle ni kalla er erfaren, pojk?
Sir?
Vilken erfarenhet. Japans geishor. Siams konkubiner. Indiens skökor.
Jag har dem alla här. Teckningar av dem. Allt du velat göra med en kvinna.
Vill ni se?
Jag tror att det har skett ett misstag.
Jag tror inte det.
Du åtrådde flickan i min vård, Johanna. Du åtrådde henne. Ja, du trånade.
-Jag menade inget illa. -Vad ni menade är oviktigt.
Lyssna nu. Ser jag dig på den här gatan igen kommer du ångra att du fötts.
Hyde Park är däråt, unge man.
Höger, vänster sen rakt fram. Och jag pekade däråt!
Du hörde domare Turpin, lille man.
Nästa gång är det er krossade skalle som ligger på betongen.
Jag ska få dig, Johanna. Jag ska ta dig därifrån.
Tror de väggarna kan gömma dig? Trots att jag är vid ditt fönster-
-finns jag där tätt intill dig, dold i ditt vackra blonda hår.
Jag känner dig, Johanna, och en dag ska du bli min.
Tills vi är tillsammans då, är jag med dig nu-
-dold i ditt vackra blonda hår...
Han är här varje torsdag. Italienare. Londons bästa barberare sägs det.
Mina damer och herrar! Får be om er uppmärksamhet?
Vaknar ni var morgon med ångest så svår när ni ser att er kudde är full med hår?
Inte ska det vara så?
Damer och herrar, från och med idag kan ni vakna utan panik.
Ni behöver aldrig mer bry er eller tänka igen, ett mirakel jag ska visa alla män.
Mina herrar ska nu få en titt...
Uppå huvudet mitt.
Det var Pirellis Mirakel Elixir som gjorde håret grant sir, det är sant.
Verkade så snabbt, sir. Gjorde det direkt, sir.
Just som ett elixir sig bör.
Vad sägs om en butelj, herrn. Endast en penny är dess pris.
Stimulerar Pirellis återväxten tro, sir? Det har ni mitt ord på, klart det gör.
Massera en minut, visst känns det bra? En gång i veckan är att föredra.
-Ursäkta, vad är det för stank? -Vi står nog nära en kloak.
Köp Pirellis Mirakel Elixir, så får ni era lockar åter.
Pröva Pirellis! När de ser hur vackert erat hår är-
-kan ni välja fritt vem att hålla kär. Kanske en flaska, fröken?
-Vad är detta för en miss? -Det stinker piss. Ser ut som piss.
Detta är piss. Piss med bläck.
-Låt Pirellis aktivera era rötter. -Det bränns nog, akta era fötter.
Köp Pirellis. Användbart på alla sätt. Damerna älskar det...
Flugor med!
Jag är Adolfo Pirelli, barberarnas kung. Buon giorno, god dag.
Jag ger er en kyss.
Och jag, den berömde Pirelli önskar veta vem som vågar säga att elixiret är piss.
Vem säger detta?
Jag. Jag är Mr. Sweeney Todd från Fleet Street.
Jag har öppnat en flaska av Pirellis elixir, och jag säger er-
-att det inget annat är än lurendrejeri, skapat av piss och bläck.
Och vidare "signor", så har jag inte handhaft några kungar.
Lik väl tror jag min rakning är tio gånger bättre än er.
Ser ni de här rakknivarna?
Jag sätter dem mot fem av era pund, sir. Acceptera eller avslöjas som bluff.
Hör ni denna dumdristige man? Nu ska han få ångra sin dumhet.
Toby!
Vem vill ha en gratis rakning?
-Vill Pedell Bamford vara domare? -Alltid glad att vara till tjänst.
-Redo? -Redo.
Den snabbaste, lenaste rakningen vinner.
Nu damer och herrar, blandar vi löddret, men samlas runt mig här först-
-för här har ni en man som fått raka Påven, men Mr. Sweeney kallar det lögn.
Ingen Påve har rakats av mig. Men jo, är inte detta Påven så säg?
Att raka bort skägg, att klippa hår. Det krävs elegans när man där står.
För slinter du, ack så blir det ett jack.
Du ärrar hakan, sårar läppen tills inget där finns kvar.
Att raka skägg, eller annat sorts hår. Det måste man älska när man här står.
Det krävs ju viss stil,och passion för det man gör.
Att raka skägg, att få bort små stubb. Att göra dig len utan några men.
Som liten fick jag gåvan från Gud.
Det krävs talang och inblick minsann. Det krävs att stå ut tills det tar slut.
Det krävs lite tid. Och det krävs stil...
Vinnaren är Todd.
Sir, jag bugar mig inför en konstnär större än jag själv.
Fempundaren.
Gud välsigne er, tills vi möts igen.
Kom, pojk.
Det kan vara mitt blödiga hjärta, men jag avskyr att se en pojk behandlas så.
Gratulerar Mr. Todd.
-Har ni någon egen inrättning? -Det har han verkligen.
Sweeney Todds Prominenta Boutique. Ovanpå min pajshop på Fleet Street.
Jag måste tacka er, sir. Ni är ett ideal för rättvisa.
Man gör ju sitt bästa för vänner och bekanta.
-Så er inrättning finns på Fleet Street? -Ja, sir.
Då Mr. Todd, kommer vi nog träffas igen innan veckans slut.
Ni är välkommen, Pedell Bamford.
Jag lovar att ni gratis kommer få er närmaste rakning någonsin.
Kom nu vännen...
Det är inte mycket till stol, men den duger. Det var min Alberts stol.
Satt i den hela dagarna. Tills hans ben blev förstörda av gikt.
Varför kommer inte Pedellen? Innan veckans slut, det sa han.
Men än är inte veckan slut. Det är ju bara tisdag.
Seså, lugna dig min vän.
Bli inte upprörd nu. Varför skyndar du?
Håll dig lugn och med fokus rätt. Lugn.
Seså min vän, tänk nu först.
När det är dags, vad händer då? Att vänta in rätt ögonblick så...
Lugn...
Jag har tänkt mig blommor, tusenskönor för att lysa upp ert rum.
Tror ni inte blommor, vackra blommor sätter färg på allt det grå?
Lugn, vännen lugn.
-Och domaren? När kommer vi till honom? -Kan ni inte tänka på något annat.
Ständigt detta tjat om vad som hänt förr. Kom nu.
Lugn min vän. Tid går så fort. Nu är då som försvinner bort.
Snart är det dags. Snart är vi där. Men lugn.
Din dummer där, vet du att halva nöjet är att planera allt.
Den som väntar på något gott, väntar aldrig för länge.
Så bara vänta.
Kanske nejlikor istället för de andra. Men jag är inte säker. Vad tycker ni då?
-Förlåt, ursäkta mig... -Mrs. Lovett, sir.
Ett nöje att råkas.
Mr. Todd, det är en flicka som behöver min hjälp. Sorgsen och ensam men vacker.
-Lugna dig. -Ja, ursäkta mig.
Flickan har en väktare som håller henne inlåst. Men imorse gav hon mig den här.
Nog är det ett tecken på att Johanna vill ha min hjälp. Hon heter det. Johanna.
Och Turpin heter hennes vakt. En domare av något slag.
När han går ska jag släppa henne fri, och be henne rymma med mig. Ikväll.
-Det låter väldigt romantiskt. -Ja, men jag känner ingen i London.
Och jag behöver gömma henne tills jag ordnat en droska.
Om jag fick gömma henne här skulle jag vara er evigt tacksam.
-Ta hit henne, vännen. -Tack så mycket.
...Mr. Todd?
Tack så mycket, min vän.
Det verkar som ödet vill er väl Mr. T.
Vad är det? Du har henne innan dagen är slut.
Vad gör vi med honom?
När han har tagit hit henne så skär du halsen av honom.
Stackars lilla Johanna. Alla år utan en moders varma hand.
Men ska vi snart ordna.
Håll pojken därnere.
-Signora, är Mr. Todd hemma? -Han arbetar däruppe.
Men vad har vi här?
Har ni något emot att jag ger honom en matig paj?
Ja, gör vad ni vill.
Följ med mig. Du har starka tänder hoppas jag?
Seså, sätt dig ner.
Kom in.
-Mr. Todd. -Signor Pirelli.
Kalla mig Davy. Davy Connor är namnet utanför scenen.
-Jag vill ha mina fem pund tillbaka. -Varför?
Ni ingick vadet under falska premisser.
Så ni kanske skulle vara ärligare i framtiden.
Jag kommer från idag att ta hälften av allt ni tjänar, delat och delat lika.
Mr. Benjamin Barker.
Varsågod, hugg in.
Skönt att se en man med aptit. Påminner om min Albert. Äta älskade han.
-Men hade inte ditt vackra hår. -Sanningen att säga, så blir det varmt.
Det här blir perfekt.
Ni minns mig inte, eller hur? Och varför skulle ni.
Jag var liten och bara anställd några veckor för att borsta upp hår.
Men jag minns de här.
Och hur skulle jag kunna glömma er, Mr. Barker?
Jag brukade sitta percis här, och drömma om den dagen jag själv blev barberare.
Man kan säga att ni inspirerade mig.
Är vi överens eller måste jag gå till min vän Pedell Bamford?
Vad säger ni nu, Mr. Sweeney Todd?
Ja jösses, alltid något att göra. Håll allt rent, det är mitt motto.
-Så hur hamnade du hos italienaren? -Han tog mig från fattigstugan som liten.
Åh nej! Han har ju en tid hos skräddaren, kommer han sent skyller han på mig.
Vänta!
Signor, ni har ett möte...
Signor Pirelli har blivit ivägkallad. Det är bäst du springer efter honom.
Nej sir, det är nog bäst jag väntar här annars får jag nog smaka på piskan.
Han använder den så ofta han kan.
-Så du fick en paj av Mrs. Lovett? -Hon är en riktig dam.
Det är hon verkligen...
Men om jag känner unga pojkar rätt så finns det alltid plats för mer paj.
Ja, sir.
Varför då inte vänta därnere? Du kan nog få mer paj om du vill.
Nej, jag borde stanna här.
Vet du vad. Säg till Mrs. Lovett att jag bjuder dig på en ordentlig gin.
Tack så mycket, sir.
Min herre, detta är andra gången ni står här framför mig.
Trots min godhet och önskan att benåda i rättvisans namn-
-så är er tillägnan det kriminella livet är hån mot Gud och medmänniska.
Jag dömer er till döden genom hängning. Må Gud ha förbarmande över er själ.
Rätten ajourneras.
-Tack ers nåd. Just det straff vi önskade. -Var han skyldig?
Var han inte det har han säkert gjort något annat för att förtjäna att hängas.
-Vilken man har det inte? -Ursäkta?
Det var inget. Följ mig hem.
Jag har nyheter min vän. För att skydda henne från världens alla faror-
-så ska jag gifta mig med Johanna.
Glädjande nyheter minsann, ers nåd.
Något besynnerligt dock, när jag erbjöd mig till henne ryggade hon tillbaka.
Förlåt mig, ers nåd, får jag ge ett förslag?
Förlåt mig ers nåd, men ni är inte helt i form. Puder uppå er väst.
Och stubb har växt på er kind.
Damerna är som ni vet, svaga.
Stubb, minsann?
Jag kanske hastar för mycket på morgonen.
Frukta ej, ers nåd. Jag vet en plats. En barberare med stor talang.
Ers nåd, med en rakad kind, en skvätt av eu de cologne och-
-så musk för att göra er klar. Då kommer ni få flickan att göra vad ni vill.
En barberare? Ta mig till honom.
Han namn är Todd, ers nåd och är det senaste bland barberare.
Du borde ta det lite lugnt, pojk. Det där känns direkt.
Vi brukade få det i fattigstugan så vi kunde sova. Inte sovar man där annars.
-Inte med allt som sker i mörkret. -Det låter trevligt, raring.
-Jag går upp till Mr. Todd en stund. -Ni kan lämna flaskan.
Pojken dricker mig ur hus och hem. När kommer Pirelli tillbaka?
Han kommer inte tillbaka.
Mr. T, ni har väl inte...
Ni är ju spritt språngande galen. Döda en man som inget gjort.
Han kände igen mig från förr. Och försökte utpressa mig på halva vinsten.
Ja, det är ju en annan sak.
För en stund trodde jag ni blivit tokig.
Så mycket blod.
Stackars jäkel. Nåja
Onödigt att slänga.
Så, vad ska vi göra med pojken?
Skicka upp honom.
-Vi behöver inte oroa oss för honom. -Skicka upp honom.
Mr. T, jag tror nog en räcker för idag.
Jag tänkte anställa en hjälpreda. Mina knän är inte vad de varit.
Visst.
Vi får nog köpa mer gin. Pojken dricker som en sjöman.
Domaren.
Ut härifrån.
Försvinn!
-Mr. Todd? -Till er tjänst.
Vilken ära att ni kommer hit, ers nåd.
Känner ni mig, sir?
Vem här i världen känner inte till domare Turpin?
Er inrättning skvallrar inte direkt om er storhet. Trots detta säger Pedellen-
-att ni är den bäste barberaren i stan.
Det var snällt sagt av honom.
Vad kan jag göra för er idag, sir?
En trimning av ert hår? En lugnande hudmassage?
Sitt ner, sir. Sitt.
Jag är en man förblindad och kär, hennes varma ord lag de är.
Så hämta pomadan och pimpstenen då, och gör mig till ett bättre jag så.
Kanske fransk cologne, bara droppar två. Men först, sir. Raka mitt skinn.
Den närmaste någonsin.
-Vad ni är munter, Mr. Todd. -Det tackar jag er för sir.
Det är sant att kärleken inspirerar, får blodet att koka, hjärtan som bankar.
Vad mer önskas förutom kärlek, sir?
-Mer än kärlek. -Mer?
-Kvinnor. Vackra kvinnor. -Ja, kvinnor.
Då så min vän. Nu till ditt syfte.
Njut med stort tålamod. Hämnd skall inte hastas förbi.
-Skynda på är ni så god. -Min herre...
-Och vem är det som ska bli er fru, sir? -Skyddslingen min.
-Hon är vacker som en rosenknopp. -Lika vacker som sin mor?
-Ursäkta? Vad sade ni? -Ingenting sir, ingenting alls.
Ska vi fortsätta?
Vackra kvinnor. Så bedårande. Dricker kaffe, dansar...
Vackra kvinnor är underbara. Vackra kvinnor.
Sittandes i fönstret, ståendes i trappan, de lyckas sprida glädje där de är.
-Vackra kvinnor. -Deras skuggor.
-Stannar inom dig. -Med öppen blick.
-Var där för evigt. -Andas lätt.
-Vackra kvinnor... -Vackra kvinnor.
Blåser ut sitt ljus eller kammar ut sitt hår. Sen lämnar de dig.
Men även när de har försvunnit så är de ändå med dig.
De stannar kvar. Vackra kvinnor...
-Vid sin spegel. Med sina brev. -I sin trädgård. Plockar blommor.
Så de kan få en man att sjunga.
Det finns en himmel här på jorden. Vackra kvinnor. Vackra kvinnor, sir.
Mr. Todd! Jag har sett Johanna! Hon sa att hon följer med mig ikväll...
Du! Det finns i sanning en högre makt som varnar mig i rättan tid.
Johanna, rymma med dig?
Jag ska se till att varken ni eller någon annan man nånsin åtrår henne igen.
Och vad gällande er, barberare, är det tydligt med vilka ni umgås.
Ge dem god service och håll god ton, för mig ser ni aldrig här igen.
-Mr. Todd ni måste hjälpa mig. Snälla. -Ut härifrån.
Ut härifrån!
Vad är det för stök och skrik?
-Jag hade honom. -Sjömannen tog sig in, jag vet.
Jag hade honom. Hans hals vid min hand.
-Seså, lugna ner er nu. -Nej, jag hade honom!
-Hans hals var här, men aldrig mer. -Seså vännen, lugna dig.
-Jag säger ju... Varför brådska? -Men när?! Varför vänta?
Du bad mig vänta och nu kommer han nog aldrig mer igen.
Det finns en plats häri världen likt ett stort svart hål.
Det är fullt av själar, svarta som kol. Världens alla kräk har det till gemål.
Men inte länge till!
De förtjänar allihop att dö. Och vet ni varför, Mrs. Lovett?
För att mänskligheten är delad i två, Mrs. Lovett-
-det finns två sorters människor. Endast två.
Det är dem som håller sig still, och så dem som stampa på andra vill.
Se på mig, Mrs. Lovett, se på er.
Nej, vi förtjänar allihop att dö. Även ni Mrs. Lovett, även jag.
För onda människors liv ska hållas kort.
För oss andra är det bara skönt att gå bort. För vi förtjänar allihop att dö.
Och jag får aldrig se Johanna, aldrig krama om min dotter.
Nog!
Dåså! Vad sägs sir, om en rakning? Besök er vän Sweeney.
Även ni sir, är välkommen till er grav.
Jag ska få min hämnd. Jag ska nå min frälsning.
Vem, sir? Ni, sir? Ingen sitter ner. Kom så kom, Sweeney väntar.
Jag vill ha er blödare. Ni sir, vem som helst.
Gentlemän, var nu inte blyga. Inte en man, inte tio eller hundra stillar mig.
Jag ska nog få er!
Jag ska ta honom när han skadeglatt ler, till dess övar jag på dem som ingen ser.
Och min Lucy är begraven. Och aldrig får jag se flickan min igen.
Men arbetet väntar och jag lever nu. Och jag är så full av lycka!
Det låter väldigt ju bra, men vad gör vi med honom?
Hallå?
Hör du mig?
Kom nu, din stora kluns.
Sätt dig.
Så, drick det här.
Nu har vi en ruttnade kropp däruppe. Vad tycker du vi ska göra åt det?
När det mörknar tar vi honom till någon undanskymd plats och begraver honom.
Ja, det skulle vi ju kunna.
Han har iallafall inga släktingar som kommer och letar efter honom.
-Det är ju väldigt synd... -Synd?
-Ett väldigt slöseri... På en så ung, frisk vacker man. Vad var hans namn?
Has... Had... Has... Svårt att spåra utan namn.
Affärerna behöver ett lyft. Skulder att få bort.
Det är att vara driftig ju, en gåva, så förstår du?
Ett väldigt slöseri...
Nu när köttet är så dyrt. Om du får tag på något alls.
Bra, nu förstod du. Ta Mrs. Mooney och hennes pajshop.
Affärer blomstrar när hon bakar kissekatt och bröd.
Men en kisse räcker högst till sju utan överflöd.
-Det går nog inte jämföra i smaken... -Mrs. Lovett, vilken underbar idé.
-Praktiskt och passande med. -Det är ju ett sånt slöseri.
Mrs. Lovett, vad har jag gjort utan er?
-Bara tänk på alla män som vill rakas... -Så underbart och svårupptäckt.
-En så bra och ovanlig sed. -Inte sant, tänk på alla pajer med.
-För vad är det för ljud jag hör? -Vad Mr. Todd, är det för ljud?
-Det knastrande ljudet som i luften är. -Ja Mr. Todd, ja nog är det där.
Man som slukar man, kära du. Varför inte sälja det härinne nu?
Det är svåra tider, Mrs. Lovett. Desperata åtgärder måste tas till.
-Varsågod, direkt från ugnen. -Vad är det?
-Det är präst. Smaka lite präst. -Men smakar det bra?
Jo då, just som jag sa.
Och de gör ju aldrig nåt ment, så köttet är nog ganska rent.
-Men för mycket fett -Runt ändan, resten är nätt.
-Har ni ej poet för att göra mig mätt? -Att veta när poeten är död är ej lätt.
Gör ett test, smaka präst.
-Advokat vore fint säger jag er. -Bara de inte kostar mycket mer.
-Man bör dock bara smaka en enda gång. -Har ni något annat i ugnen så trång?
Om ni önskar blåblod så kan jag erbjuda sjöman i buljong.
Propert kött har de minsann. Han smakar dock lustigt ibland.
-Är det patron som ni tillagar? -Nej, det är handlarns doft ni intagar.
-Måste vara kantor, är det ens lönt? -Nej, handlarn, för köttet är grönt.
-Det har ju alltid varit så. -Det sparar plats och sparar pengar...
-De rika serveras utav de små. -Många ni rakar, olika de smakar.
Så underbart att äntligen känna så, de rika ska serveras till de fattiga små.
-Vad är det där? -En stropp, godast i vår shop.
Eller lammpaj med herde uppå. Knappt börjat har jag då.
-Smaka politikern, sliskig om få. -Kanske på ett bröd eller två.
Man vet aldrig hur det ska gå.
Pröva munken, torr och unken.
-Nej, kyrkans män är för grova. -En aktör kanske kan roa?
Ja, men blir aldrig så bra som man vill.
Jag återkommer när domare finns på menyn.
-Ha barmhärtig mot vår värld, min vän. -Jag vet, kära du jag vet.
-Vi tar alla gäster vi kommer åt. -Både högdjur och de små, min vän.
Vi gör ingen skillnad på liten och stor.
Nej, vi serverar vem som helst, till vem som helst.
Vem som helst vill ha!
-Så det är sant? -Sir, man knackar först hos en dam.
Det är sant, men jag ser ingen dam.
Jag intalade mig att sjömannen ljög. Min Johanna skulle aldrig förråda mig.
Aldrig såra mig så.
Sit, jag tänker åka härifrån.
Det är väl bara passande. Eftersom ni inte längre önskar mitt sällskap-
-ska vi ordna ett nytt boende till er.
Tills idag har jag besparat henne käppen.
Och det otacksamma barnet har krossat mitt hjärta.
När du lärt dig uppskatta vad du har, kanske vi möts igen. Tills dess...
Tänk över dina synder.
Johanna! Vart tar ni henne? Berätta annars...
Skulle du döda mig, pojk? Varsågod!
Jag känner dig, Johanna. Jag känner dig.
Tror de väggarna kan gömma dig? Trots att jag är vid ditt fönster-
-finns jag där tätt intill dig, dold i ditt vackra blonda hår.
Johanna...
Är du skön och sval med vackert hår, som hon? Jag önskar dig skön och sval-
-så som jag drömt varenda dag.
Om du är underskön, vad sker sen? Med hår färgat utav solens sken.
Vi möts nog aldrig mer, min ögonsten.
-Johanna... -Jag ska få dig, Johanna
Farväl Johanna. Trots att du är borta är du med mig nu.
Jag mår bra, Johanna. Bara bra.
Rök! Rök! Djävulens tecken, djävulens tecken. Den brinnande staden.
Häxa! Häxa! Känn nu lukten, ondskans stank.
Varje natt när klockan slår, den svarta röken stiger då.
Den brinnande staden. Den brinnande staden.
Sattyg! Sattyg!
Om jag aldrig mera hör din röst, min söta vän, mitt barn.
Så har jag ändå funnit tröst. Ja, planen den är klar.
Johanna...
-Jag känner dig... -Och när jag famlar blind i mörkret-
-av de minnen som vägrar blekna bort. Ständig morgon i mitt sinne, söta du.
Johanna...
Du förblir, Johanna, så som jag drömt om dig.
-Åh se, Johanna. En stjärna faller där. -Dold i ditt vackra blonda hår.
Ett stjärnfall här.
Se där, se där! Uppå himlen svart. Sa jag inte det, den brinnande staden.
Fort herrn, förtälj alla nu. Ni måste varna för häxan ju.
Känner ni stanken? Spring och berätta. Berätta för polis om detta.
Berätta! Berätta! Den brinnande staden.
Sattyg. Sattyg.
Trots att du är med mig varje dag till dess jag dör.
Så kommer sorgen avta, men sakna dig är klart jag gör.
Du vore skön och sval, just precis som hon.
Om ändå änglar fått råda fritt, skulle jag haft kvar det som var mitt.
Vakna, Johanna! Ännu en klarröd dag.
Vi lär oss, Johanna, att ta...
...farväl
Jag känner dig...
Mina damer och herrar! Kan jag få er uppmärksamhet tack!
Retas er näsa av underbart os, vattnas er mun av minsta dos?
Ja minsann, det syns på eran nos.
Mina damer och herrar, doften som livger vår smutsiga luft-
-är inget emot vart den kommer ifrån. Det säger nog erat eget fönuft.
Damer och herrar, ni anar inte vad för njutning som vinns.
Här inne den finns.
Varsågoda, Mrs. Lovetts pajer Saftiga och goda, som ni ser.
Ni som äter Mrs. Lovetts pajer. Minns ni nu hur pajer smakat förr?
-Toby! -Kommer!
-Öl där. Snabba på! -Ja, mamma.
Trevligt att ni kommit, hur har ni haft det? Vad jag är trött i benen.
En öl till herren där. Hör hur fåglar kvittra, det piggar alltid upp.
Toby! Kasta ut den där kvinnan!
Hur jag gör, det kan jag inte berätta. Goda örter, odlade i egna landet.
Som att vara lätt på hand med koriander så blir såsen god och grander.
Ät dem långsamt, njut av skalet. Ät dem långsamt, njut av varje bit.
Ät dem långsamt, inget mer slit för nu har vi sålt varenda bit.
Kom igen imorgon. Vänta!
Vilken chans. En leverans.
-Vad sägs om en paj till? -En paj värdig kungar eller hur?
Den kommer snart. Det här måste bevisa att Gud ser efter oss.
Jag hade ingen aning, det är lite otäckt. Toby! Kasta ut den där kvinnan!
Vi skulle kunna skaffa lite uppstoppade för att ge stället lite mildhet.
Kanske ett galthuvud eller två?
-Mr. T, lyssnar ni? -Självklart.
-Vad sa jag precis nyss? -Man måste kunna komma åt domaren.
Domaren. Alltid detta tjat om domaren.
Vi har en respektabel inrättning nu, med pengar som kommer in-
-eftersom vi bara väljer främlingar som ingen kommer sakna.
Vem skulle komma på oss?
Mr. Todd, jag är så lycklig. Jag skulle göra vad som helst för er.
Men vet ni vad jag önskar, Mr. Todd? Var jag drömmer om att bo?
Om något år eller så. Vill ni inte veta?
-Självklart. -Vill ni verkligen det då?
Ja, så klart.
Bo vid havet, det är det liv jag önskar. Bo vid havet, ni kommer det att älska.
Du och jag tillsammans, i ett hus vid havets strand.
-Säger ni det så. -Vore det inte underbart?
Tänk så mysigt det vore under pläden. Du och jag, bara känn den glädjen.
Vårt mysiga hem, så fint och prydligt. Besök varje fredag. Nere vid havet.
Är inte vädret underbart vid havet? Vi ska åldras tillsammans vid havet.
Vid det vackra havet.
Det är så tyst där, bara vi där. Men inget sker innan det är rätt.
Ett bröllop vid havet kan planeras fort. Så kan vi dela säng med öppna kort.
Fjärliar i magen och alldeles betagen. Den stunden jag säger "ja".
Nere vid havet. Gift och anständig. Vid havet, känns allting rätt.
Vid kusten, och dess vackra hav.
Jag har lite frukost åt dig.
Mr. T, får jag ställa en fråga?
Hur såg din Lucy ut?
Du minns inte, eller hur?
Hon hade blont hår.
Du måste lämna det här bakom dig.
Hon är borta.
Livet är för de levande, min kära. Vi två kunde ha ett liv tillsammans.
Kanske inte som jag drömt, eller som ni minns det. Men det vore tillräckligt.
Mr. Todd, Mrs. Lovett!
-Vad är det, Anthony? -Han har låst in henne på dårhus.
-Johanna? -På Fogg´s vårdanstalt.
Jag har undersökt det flera gånger, men det finns ingen väg in. Det är ett fort.
Jag har honom.
Mr. Todd?
Vi har henne.
Vart tror du Londons alla perukmakare får sitt hår ifrån?
Bedlam. De får håret från dårhusen i Bedlam.
-Jag förstår inte...
Du ska agera lärling åt en perukmakare. Då kommer du in, och kan rädda henne.
Gå nu, genast! Nu!
-Hämta pojken. -Borde du inte lämna pojken ifred?
Toby... Mr. Todd behöver din hjälp.
Visst, mamma.
Mr. T?
-Vet du vart Old Bailey ligger? -Ja, men jag har aldrig varit där.
-Ta det här dit och hitta domare Turpin. -Gå till Old Bailey, hitta domare Turpin.
Ge brevet till honom, och enbart honom.
-Ja, sir. Kan jag stanna hos handlaren... -Nej, du får inte stanna, inte prata.
-Du ska leverera brevet. Förstått? -Ja sir.
Vart har du varit? Vi hade många gäster under lunchen. Min ben är helt slut.
Mr. Todd sände mig på ett ärende.
På vägen tillbaka stannade jag vid fattighuset bara för att ta en titt.
Jag kom att tänka på, att om det inte vore för er vore jag där, eller värre.
-Vår Herre verkar ha sänt mig till er. -Raring, jag känner likadant.
Snälla lyssna. Ni vet att jag skulle göra vadsomhelst för er.
Så om någon ondsint människa skulle dyka upp, utan att ni visste om det...
Men vad är det du pratar om??
Er ska ingen skada. Inte när jag är här.
Er ska ingen skada, nej inte när jag är här...
-Vad menar du med "någon ond"? -Demoner finns överallt numer.
Jag jagar bort dem lätt. Jag räds dem ej, jag har mina sätt.
Seså vännen, det här är väl onödigt.
Er ska ingen skada. Ingen vågar ens. Andra må försvinna, men lugn-
-om ni ropar är jag där.
Onda demoner kan charma er, blott en stund. Men er kan ingenting skada-
-nu när jag är här.
Så bra vännen. Men vad är det för dumheter du pratar om egentligen?
Jag har tänkt lite, angående Mr. Todd.
Räds nu inte, räds nu inte. Jag är inte smart, men inte dum.
Jag klarar av det, låt mig pröva. Ge mig något att bemästra som en man.
Känn ingen oro, mor.
Att vara nära, vara klyftig är inte som att vara sann.
Jag kan inte, skulle aldrig dölja någonting för dig. Som andra gör.
Har vi inte talat nog om det här, Toby? Här får du en skinande penny-
-så kan du springa och köpa lite godis?
-Det där är Signor Pirellis börs! -Inte då, det är en present från Mr. T.
Det bevisar det! Vi måste härifrån, och få hit Pedell och polis.
Lugn nu Toby, vi ska ingenstans.
Bara sitt ner tyst och stilla här intill mig. Så ja.
Hur kunde du tro något sånt om Mr. Todd, som varit så god mot oss.
Dig ska ingen skada, nu när jag är här. Dig ska ingen skada vännen, jag är här.
Onda demoner kan charma er, blott en stund. Men er kan ingenting skada-
-nu när jag är här.
Lustigt att vi skulle prata om det här nu. Du har ju alltid velat hjälpa mig-
-i bakstugan med pajerna? -Ja?
Varför inte börja direkt?
-Stackare, som ni sprungit i trapporna. -Det blir ditt jobb nu.
Ja, visst.
Det stinker ganska mycket härinne.
Gallren där leder rakt ner i kloaken och lukten slår tillbaka. Döda möss och så.
Det här är bakugnen. Tre dussin bakas på en gång och se till att dörren stängs.
Se till att dörren stängs.
Här är köttkvarnen. Där stoppar du köttet, sen gör du så här.
Så kommer det ut där.
Gör ett försök.
Först såhär...
...så kommer det där.
Duktig pojk. Jag måste gå upp ett tag men jag kommer tillbaka snart.
-Får jag ta en paj medan jag väntar? -Så många du vill, vännen.
Jag håller med, sir. Det vore bra om vi kunde komma överens när-
-det gäller mina döttrars hår.
Brunetter. Rödhåriga.
Blondinerna håller jag här. Det var väl blont hår ni ville ha, sir?
Ja.
-Den där har nyansen jag vill ha. -Kom, mitt barn.
Le mot gentlemannen så får du nåt sött.
Nå, vart ska jag klippa?
Inte ett ord, Mr. Fogg, för det blir ert sista.
Nu lämnar jag er i era döttrars nåd.
Jag har honom instängd, men kommer han ut går han till polisen.
-Då ska han inte rymma. -Jag vet inte Mr.Todd...
Domaren är snart här.
-Förlåt mig, sir. Ni skrämde mig. -Det var inte min avsikt, kära ni.
Jag är dock här i ett officiellt ärende. Det har inkommit klagomål.
På stanken från er skorsten. Om natten lär det vara vidrigt.
I hälsoföreskrifternas och det allmänna välmåendets namn måste jag be att få se-
-er bakstuga. -Naturligtvis, sir.
Men låt mig först skämma bort er på ovanvåningen.
Jag är mycket tacksam, men jag bör se till mina officiella uppdrag först.
Jag förstår.
Men först sir, vad är det för en exotisk doft ni bär?
Min hemlighet är en gnutta ambra.
Men får jag erbjuda er en doft mer passande en man i er ställning?
Damerna skulle uppskatta det, sir.
-Ni är ju expert på området. -Har ni en stund över?
-Vill ni kanske ha lite rom, sir? -Lite stärkande rom låter bra.
Släpp ut mig! Snälla, släpp ut mig!
Toby?
Var är han?
Toby! Var är du raring?
Toby!
Dig ska ingen skada nu när jag är här.
Toby!
Var gömmer du dig?
Dig ska ingen skada raring...
Nu när jag är här...
Toby...
Mr. Todd...?
Vänta på honom här så kommer jag med en droska inom en halvtimme.
Oroa dig inte. Ingen känner igen dig. Du är i säkerhet nu.
I säkerhet... Så om vi rymmer så blir alla våra drömmar sanna?
Jag hoppas det.
Jag har aldrig haft drömmar. Bara mardrömmar.
Johanna...
-När vi kommit härifrån så är vi fria. -Nej Anthony, vi blir nog aldrig fria.
Jag kommer snart tillbaka. Om en halvtimme är vi fria.
Pedell... Pedell... Göm er inte. Jag såg er gå in. Är ni kvar?
Pedell... Pedell... Pedell, käre Pedell...
Vem är ni? Vad gör ni här?
Ondskan vilar här, sir. Ondskans stank. Från underjorden. Från henne!
Hon är Djävulens hustru. Akta er för henne, hon har inget förbarmande-
-i sitt hjärta... Vänta... känner inte jag er, herrn?
-Var är hon? -På undervåningen, med min granne.
Tack och lov har inte sjömannen rört henne. Hon har även insett sina fel.
-Har hon? -Ja, hon har lärt sig läxan.
Hon talar endast om er, och hur hon längtar efter er förlåtelse.
Då ska hon få den.
-Hon är snart här säger ni? -Ja.
Utmärkt, min vän!
Vad sägs om en rakning? Sätt er, sir. Sitt.
-Vackra kvinnor. -Ja, vackra kvinnor.
Johanna, Johanna...
Vackra kvinnor, de är underbara.
-Vad gör man inte för vackra kvinnor. -Vackra kvinnor.
Blåser ut sitt ljus eller kammar ut sitt hår. Sen lämnar de dig.
Men även när de har försvunnit så är de ändå med dig.
Det är inte ofta möter en man med samma smak som en själv.
-Samma smak när det gäller kvinnor då. -Ursäkta?
Åren har förändrat mig, sir.
Men en barberares ansikte, tillika fånge är väl inget att lägga på minnet.
-Benjamin Barker. -Benjamin Barker!
Vila nu min vän. Vila för evig.
Sov nu i frid, i änglars sällskap.
-Kommit för en rakning, pojk? -Nej, jag...
Alla behöver en ordentlig rakning.
Glöm mitt ansikte.
Dö! Gud i himlen, dö!
Du...
-Varför skrek du? -Han grep efter mig, men nu är han död.
Jag gör det. Öppna dörren. Öppna dörren, sa jag.
"Känner inte jag er?" sa hon...
Du visste att hon levde.
Jag tänkte bara på ert bästa.
Du ljög för mig...
Nej, jag ljög inte för dig.
Sant att giftet hon tog men jag sa aldrig att hon dog.
-Den stackarn överlevde, låg till sängs. -Jag har kommit hem...
Skulle varit på sjukhus men hamnade på gatan minsann, den stackarn.
-Bättre att tro hon var död. -Åh herre Gud...
Ja jag ljög av kärlek, jag skulle bli mer fru än vad hon nånsin var.
-Hon kunde inte älska dig som jag. -Vad har jag gjort?
Mrs. Lovett, du är helt makalös, så praktiskt passande som alltid.
Som ni sa är det förflutna ingenting att ha, så kom nu hit min vän.
-Allt jag gjorde var för er egen skull. -Var inte rädd min vän.
-Det som är dött, är dött. -Kan vi ännu vara gifta?
-Det är ju det som det handlar om. -Menar ni det? Vad ni gör mig glad.
-Att lära sig att förlåta och vidare gå. -Vid kusten blir vi lyckliga två.
Livet är till för de levande så, låt oss leva då.
Låt oss leva ut. Låt oss leva fullt ut.
Här fanns förut en barberare med fru och hon var underbar.
En dum barberare med fru, hon var hans mening och hans liv-
-hon var den vackraste och ärbar var hon med.
Och han var...
Översättare: ExtremePunkie, Synkare: Linqz Synkad till DiAMOND av: M